Jag tror på Holden Caulfield...
...och på boken och vad den sa...
Vad den sa till en förlorad generation av falska människor.
Vi har gripit Mark David Chapman-
- på South Kukui Street 55, K-U-K-U-I, Hawaii-
- för mordet på John Lennon.
Om ni vill veta...
Om ni verkligen vill att jag jag ska berätta...
Då gör jag det.
Det första ni antagligen vill veta är det där om min pappa-
- och vad han gjorde mot mig och min mamma.
Hela jävla barndomen.
Men jag kommer inte att berätta nåt om det. Det är inte viktigt.
Inte nu längre.
Översättning: Mika Wainonen Noble Text
Inspirerad av boken "Let me Take You Down" av Jack Jones.
Jag ska berätta vad som hände vid tiden kring julförra året.
Jag var tre dagar i New York City.
Hej, du... lyssna nu.
Du vet de där änderna. Änderna i Central Park.
Änderna... som simmar i den där sjön i Central Park.
- Känner du till den? - Vill du åka dit?
Nej...
Jo, det kanske jag vill.
Om vintern, när sjön fryser, vart tar de vägen då?
- Vad säger du? - Vad händer med dem?
Med änderna? Vart tar de vägen? Var är de nu?
Du skämtar väl?
Vilken jävla fråga.
Vart vill du egentligen bli körd?
Jag visste det inte då, men stället var fyllt med perversa typer och idioter.
Det gjorde mig deprimerad. Det gjorde det verkligen.
Ingen i hela världen visste vad som hände med mig i det där rummet.
Holden...
Det var december och jag gick ut och gick några kvarter norrut.
Det var en sjukt kall dag. Ingen sol, ingen vind, ingenting...
Jag gick till Dakotahuset.
Detta märkliga hus på övre västra sidan av Manhattan.
Det var som någonting ur "Trollkarlen från Oz".
De stora och mäktigas boning.
Jag antar att ni tjejer väntar på någon.
Vet ni om... Vet ni om han är hemma?
Jag vet inte. Han är nog "någonstans i New York City".
- Herregud! Fattar inte att jag står här. - Det gör du.
Ni måste förstå. Jag har älskat Beatles sen jag var liten - och John är...
Han var geniet bakom dem.
- Gillar du hans nya skiva? - Har han släppt en ny skiva?
Jo, den har jag läst om. Den heter... Double...
- Double Fantasy. - Javisst, ja.
- Otroligt att det är på riktigt. - Det är klockrent... Klockrent.
Jag vet. Jag har kommit ändå från Hawaii för att få hans autograf.
Du borde köpa den och be honom signera den.
Ja, absolut. Det ska jag.
Du kommer att älska den.
- Hey, Jude... vi skulle väl sticka? - Jo, okej.
- Vill du sticka? - Ja.
Ursäkta mig. Jag heter Mark. Mark Chapman.
Jag är härför att möta John Lennon.
Efter ett tag gick jag mot Broadway.
Jag ville köpa den nya John Lennon-skivan.
Den var inte billig. Men jag brydde mig inte alls.
Jag blirförtfarande lycklig när jag tänker på den skivan.
Jag älskade The Beatles.
Det gör jag förtfarande. Det svär jag vid Gud på.
Ibland kändes det som om Beatles musik var skriven bara till mig.
Hej, så du köpte den.
- Titta... Känner du igen platsen? - Herregud!
Det är ju här... Det är därborta.
- Han stod här. - Och Yoko nånstans här.
Ganska häftigt, va?
Ni är patetiska.
Du... Vi ska gå och se en film.
En film... senare... Hallå?
Vill du hänga med...? Vi ska gå och se en film. Vill du hänga med?
Nej, jag hatarfilm. De är falska.
Så in i helvete falska.
Skådespelarna tar sig alltid åt pannan och suckar djupt.
Som om de vet att de skådespelar och hur bra de är. Och det ska de visa.
Jag klarar det inte. Det gör mig galen.
Totalt jävla galen, om du verkligen vill veta.
Okej.
Jag kan bjuda er på middag... om ni vill förstås.
Japansk mat? Jag har varit i Japan. Jag har varit över hela världen.
- Okej, då. - Bra, då säger vi det.
Jag tar med er på middag på en japansk restaurang. Jag bjuder.
Hej då.
Glöm det inte.
Jag väntade och väntade i vad som kändes som en evighet.
Men inget hände. Ingen kom.
Jag funderade på att vänta på den där tjejen.
Men jag visste att hon inte skulle komma.
Ingen gör nånsin det de säger att de ska.
Det var så kallt. Det var hemskt.
Det kändes som om jag försvann varje gång jag korsade gatan.
Jag är alltför känslig för en värld full av smärta, lögner och falskhet.
Det var två tydligt homosexuella irummet bredvid.
De var högljudda och packade och de skrattade-
- som om det de gjorde var världens roligaste grej.
Jag svär på att jag var den enda normala på det skitstället.
Hjälp mig, Satan...
Döda dem.
Gå dit och skjut dem.
Gör det inte...
Sov gott, era jävlar!
Du stal min oskuld, Shirley!
Jag skulle inte knulla dig med en pinne ens.
Din fula slyna! Din fitta!
Jag pallar inte längre.
Taxi!
Kör mig till ett trevligt ställe. Ett trevligt hotell.
Inte för dyrt bara. Ett trevligt ställe bara.
Inga problem.
Vill du stanna och ta ett glas med mig?
- Jag har massor med pengar, jag bjuder. - Inget drickande ikväll.
- Gillar du rock'n'roll? - Ja.
- Gillar du Beatles? - Ja.
Jag måste berätta nåt. Jag måste få ur mig det.
Jag var på en inspelning ikväll... med John Lennon och Paul McCartney.
De spelade in tillsammans i tre timmar.
Jag är ljudtekniker och han...
De träffade mig och berättade hur mycket de uppskattade mitt jobb.
Och...
...för mig var det så överväldigande att tänka att John och Paul...
...skulle berätta hur bra de gillar det jag gör.
Du vet, från dem till mig... Du vet...
Jag var bara tvungen att berätta det.
Chaffisen sa att Jimmy Carter brukade bo på det här hotellet-
- till och med när han blivit president.
Han gjorde det för att visa alla vilken vanlig kille han var.
Jag tyckte det var hysteriskt kul. Presidenten på ett sånt här hotell.
Det skrattade jag gott åt.
Jag hade lite stålar, men inte nog för att bo kvar där i evighet.
Jävla pengar, det gör en alltid sänkt.
Mycket snart ska han lämna sitt hem. Om han stannar ute-
- och inte skräms av sin skugga. Det blir mitt tecken.
- Men om skuggan skrämmer honom? - Sex veckor kvar av vintern.
När hon ger mig ett tecken, så vet jag att jag ska ge mig av.
Vilket tecken, sir?
- Steve, hur är läget? - Bra. Hur vet du vad jag heter?
Minns du mig inte?
Jag var härför en månad sen. Från Hawaii.
- Jag skulle träffa John Lennon. - Nej.
Förra gången gjorde jag det inte.
Träffade honom, alltså.
Nu är jag tillbaka.
Vet du om han... Är han hemma?
Jag tror han är bortrest.
- Kan jag vänta och se efter? - Varsågod, men håll dig på avstånd.
Det John Lennon sa och sjöng om gjorde stort intryck på mig.
Det han sa att vi skulle göra.
Hans musik och texter gav mig allt jag behövde.
Det jag älskar med en sång eller en bok-
- om den är riktigt bra... Jag menar om författaren verkligen talar till en.
Då känns det som en riktigt god vän som man kan ringa närhelst man vill.
Alla behöver nånting. Alla behöver hitta nåt.
Alla är trasiga.
Man måste hitta nåt att hänga upp sig på.
Nåt somfångar en...
...och gör en hel.
Jag vill ha den här för artiklarnas skull.
Okej. Nåt annat?
Ja... den här.
Jag ska träffa honom snart.
Jag läste artikeln om John Lennon.
Det stod att han bara åt sushi och sashimi-
- och chokladkakor med mandel... och att han rökte franska cigaretter.
När de frågade om Beatles skulle återförenas svarade han:
Bara för att en hög idioter missade det den gången-
- vill han inte bli korsfäst igen. Han ska inte behöva gå på vatten igen.
Han skulle inte behöva förvandla fisken till massorna igen.
Han sa verkligen allt det... Och här levde han sitt liv i överflöd.
"Föreställ dig inga ägodelar."
Det svinet ägde miljoner... Lyxjakter, farmar-
- lantegendomar, och fan vet vad mer han ägde.
Han vände alla ryggen.
Det var det jag behövde få bekräftat.
Jag började fundera på att skaffa mig en kvinna för natten.
Utifall jag inte skulle få möjlighet till det på länge.
Har ni nån exotisk?
En kvinna från ett annat land?
Jag vill inte att hon ska snacka så mycket.
Hon ska vara tyst. Jag ger mycket dricks om hon inte pratar.
Du behöver inte vara nervös.
Jag är ingen galning.
Jag ville bara ha kvinnligt sällskap ikväll.
Jag tror det kommer att bli en hård dag för mig imorgon.
Vill du ha massage?
Ta av dig klänningen...
...och kryp ner i sängen.
Kan vi sätta på radion?
Jag gillar din klänning.
Jag gillarfärgen.
En del saker är svåra att minnas.
Nu minns jag att när kvinnan gick, ville jag ta livet av mig.
Jag funderade på att kasta mig ut från det satans fönstret.
Jag vill beställa ett samtal till Hawaii.
Ett ögonblick, sir. Vem ska jag säga ringer?
- Holden Caulfield. - Ett ögonblick, mr Caulfield.
- Hej, är det du? - Ja.
- Hej! - Hej!
Jag sa att jag inte skulle ringa, men...
Du känner ju mig. Jag ändrar alltid mina planer.
Ingen fara. Jag är verkligen glad att ringde.
- Det låter som om du har det bra. - Det har jag.
- Jag har läst ut din bok. - Bra.
- Tyckte du om den? - Den var bra. Verkligen bra.
Den var fin och sorgsen. Den påminde mig om dig - hur du tänker.
Jag tycker också om den.
Hur varfesten du skulle på i lördags kväll?
- Den var kul. - Jag tänkte önska dig en trevlig kväll.
- Jag tänkte bara inte på det. - Det gör inget.
Jag känner ju dig - min man.
Det är sent här och jag kan inte sova.
Jag har precis lagt mig och jag läser Bibeln.
Du kanske borde ta itu med ett problem i taget.
Det första du borde göra är kanske att ta till dig Jesus igen.
Sen kan du be om hans hjälp med de övriga problemen.
Hallå?
Ja, jag håller med. Min bibel ligger på nattduksbordet.
Det är bra.
Minns du vad jag sa kvällen innan jag for?
Mer eller mindre, men jag sov.
Jag sa att jag älskade dig.
Jag älskar dig jättemycket. Mer än nån annan.
Jag älskar dig också.
Du är mitt allt.
- Adjö, Gloria. - Okej... Jag älskar dig.
Jag ska döda John Lennon.
Det är inte som förra gången. Nånting kommer att ske.
Det sker...
Den morgonen hade allt förändrats.
Det kändes bara annorlunda.
Jag visste...
Inom mig visste jag att jag aldrig skulle återse hotellrummet.
Jag la ut de få ägodelar jag bevarat.
Allt det som betydde nåt.
Ettrekommendationsbrev från när jag arbetade med vietnamesiska barn.
Mitt pass... och några fötografier från mina resor i världen.
Det som fanns kvar av mitt liv.
Så när de skulle komma-
- polisen, eller vem det nu skulle bli-
- skulle de få reda på vem jag var.
Den jag blivit.
Och om jag skulle tappa talförmågan-
- så skulle detta berätta för dem vem jag var innan.
Jag är...
...Holden.
Nu går jag-
- och bllr nåt annat.
Om en kropp möter en annan kropp i nöden
Kommer en kropp att fånga en kropp i nöden
Du... känner du till änderna? Taxin.
Hon hade en flickas röst och den prostituerade i den gröna klänningen.
Det är annorlunda den här gången.
Den gamle mannen bar min väska.
Jag känner att nåt kommer att fånga mig.
Det är ingen slump. Jag kommer att vara i ett stortrågfält.
Till Holden Caulfield från Holden Caulfield
Det här är min förklaring
Vet du om John Lennon kommer ut idag? Jag har hans nya skiva-
- och jag hoppas få hans autograf.
Jag kan inte hjälpa dig.
Jag vet hur det är. Jag har redan väntat i två dagar.
Jag vill verkligen träffa honom.
Jag jobbar inte här i vanliga fall. Jag vet inget om John Lennon.
Jag visste det... Jag visste att att det handlade om nåt sånt.
Det är andra gången jag är här. Jag trodde jag träffat alla dörrvakter.
Jag trodde verkligen jag träffat alla.
Jag har väntat länge.
Han kan ha gått ut tidigare, innan jag började.
Det var en som sa det.
- John Lennon? - Mm.
- Du skojar väl inte? - Nej.
Vet du vart han gick? Vet du när han kommer tillbaka?
Nej, det gör jag inte.
Tack.
Han är här.
Det står att det var en måndag. En måndag.
Ganska nära jul. Det stämmer.
Det är verkligt den här gången. Det är ingen slump.
Jag ska vara med dig, Holden.
Jag ska försvinna in i bokens bläck.
Nej, det kommer inte att ske. Det är overkligt.
Men nåt kommer att... Jag kommer att inta fösterställning.
Nåt kommer att ske...
Som i kriget... Jag kanske blir dövstum.
Jag kommer aldrig mer tala. Jag är färdig här. Jag harförsökt vara god.
Jag förstår nu. Det är överallt, Holden.
Jag tar ett beslut nu. Hela världen kommer att få veta det.
En man med stillhet och mörker omkring sig.
En man som inte längre gör nåt för nån annan.
En man som vägrar... att ha nåt med världen att göra.
Och världen gör sig ej längre påmind.
- Vad är det? - Såg du honom?
Han gick just in. Såg du honom inte?
Det var väl inte meningen att jag skulle se honom.
- Jag fårfortsätta att vänta. - Bra, vänta ut honom.
Det är lugnt.
Oroa dig inte. Det var inte meningen att det skulle ske.
Närtiden är mogen... så sker det.
Det kommer inte att ta lång tid.
Plötsligt började jag tänka på att ge mig av.
Glömma det hela, ta en taxi till flygplatsen och flyga därifrån.
Jag försökte säga till mig själv: "Stick, innan det är för sent."
Hej, Mark, "don't make it bad".
"Hey Jude"!
Gör det nåt om...?
- Jag vill sitta så jag kan se hotellet. - Åh, du vill sitta här.
Jag vill hålla koll...
Man vet ju aldrig.
- Så... häromkvällen... - Nej, nej, nej.
Jeri och jag väntade...
...på dig. Och sen...
...ville hon gå, men jag ville ju stanna. Sen bestämde vi oss för att gå.
När vi gick, så stannade en taxi... och det var John.
Bara John. Hursomhelst så pratade han lite med oss.
Jeri bommade en cigarett. Det var häftigt.
Jag har läst att han rökerfranska.
Vad tycker du om New York?
- Var det ett nej? - Nej, nej, nej. Det är okej.
Det är bara lite... snaskigt... ibland.
Det går inte upp mot Hawaii. Hawaii är otroligt.
- Vad synd. - Hawaii förändrade mitt liv.
Det gjorde det verkligen. När jag först kom dit...
Du vet... Jag trodde att jag var helt slut.
Hawaii räddade mitt liv. Räddade verkligen livet på mig.
Jag skulle vilja åka dit nån gång, men jag tror inte...
- Säg aldrig så. Aldrig nånsin. - Vadå?
Du kan göra vad du vill. Det är bara att bestämma sig.
Det mänskliga sinnet...
Det mänskliga sinnet är otroligt.
När man väl bestämt sig... så kan man göra vad som helst.
- Då kanske jag åker. - Inte kanske.
Du måste besluta i ditt inre att du ska det.
- Okej, jag ska. - Du måste säga det.
Säg det!
En dag ska jag resa till Hawaii.
Mycket bra.
Som jag sa till mamma innan jag reste.
Jag visste jag skulle göra nåt storslaget.
Jag visste bara inte om det skulle vara bra eller dåligt.
Vad menar du?
Vad menar du med det?
Vill du hänga med mig nånstans?
Du och jag... Vi lämnar allt och sticker.
- Vad säger du? Ja, vi sticker. - Vi kan väl inte bara sticka.
Varför inte?
Vi kan planera en dagstur, eller nåt.
- "Hon tog mig halvvägs dit", du vet. - Nej, inte på det sättet.
Då blir det taxibilar och hissar och sånt skit. Vi måste sticka nu! Nu!
Jag har saker jag måste göra.
Glöm det. Jag visste inte vad jag sa.
Vi ska inte resa nånstans.
Men du borde minnas mig.
Det borde du.
Borde vi inte gå närmare? Varför väntar du aldrig därinne?
Ibland är det bra att inte vara där. Att vara på dem direkt, du vet.
De bästa tillfällena är när John kommer ut från Central Park.
Det finns ett café dit han brukar gå. Det visar att han är vanlig.
Ser du killen därborta? Det är Johns assistent, Frederick.
- Han? - Ja.
Frederick? Frederick!
Fan också!
Hoppas det är skärpa det här gången. Förra gången blev det suddigt.
- Jag har ett mörkrum. - Jag försökte, men han stack.
Det här är min vän. Han är ett Beatlesfan från Hawaii.
Hawaii, häftigt. Hur är läget? Paul.
- Paul är fotograf. - Är du ute efter nån?
- Den snubben är John Lennons assistent. - Frederick, ja.
Han är... Du borde träffa honom.
Jag vill bara ha John Lennons autograf.
Ska du inte ut och turista nåt?
Nej, nej, nej... det ska jag inte.
Nej.
Vet du varför de kallar det Dakotahuset? När det byggdes på 1800-talet-
- fanns det inte annat än bondgårdar här. De sa att det var som att bo i Dakota.
Jag tror inte Dakota var delat då. Det var som ett stort territorium.
- De sköt "Rosemary's Baby" här. - Filmen?
Nej, babyn... Ja, filmen. De filmade den här i Dakotahuset.
Wow, verkligen...
- Jag trodde inte du gillade film. - En del är bra.
"Trollkarlen från Oz" är underbar. "Rosemary's Baby" är inte så pjåkig.
- Jag gillade den inte. - För att alla i filmen var satanister?
Ja, och den varför långsam. Inget händer förrän i slutet.
- Det är ju en Polanskifilm. - Då gillar jag inte...
Vänta nu... Dödade inte Charles Manson hans fru?
- Sharon Tate. - Jo... hon var gravid också.
- Och vacker. - "Helter Skelter."
John Lennon... John Lennon bor i ett hus-
- där en film som handlade om att Satan kom till jorden-
- och regissörens fru och barn dödades-
- på grund av en sång som John Lennon...
Herregud! Det är ingen slump.
Idag skall det ske. Idag skall det ske.
- Så kan man ju se på det. - Ingen slump.
- Var sa du att du kom från? - Va?
Du låter inte som om du ärfrån Hawaii.
Han vet. Fixa honom.
- Varförfrågar du det? - Jag frågade ju bara.
Varför frågar du nåt sånt?
- Du pratar inte som de gör där. - Varför säger du det?
- Varförfrågar du det? - Glöm det! Det var bara en fråga.
Såg du honom? Såg du det?
Jag måste kila... Jag borde nog sticka.
Hej... Hej, Sean.
Är han din vän?
Han är ett beatlesfan... från Hawaii. Han hoppas på att få Johns autograf.
- Trevligt att träffas. - Helen, Seans nanny.
Den här lille hjärtekrossaren är Sean. Hej, Sean.
Jag har flugit över oceanen. Det är en ära att träffa er...
Mr Lennon.
Ta hand om din snuva. Du vill väl inte vara sjuk i jul.
- Det är dags för oss att gå. - Vinka till, Jude.
Hej då!
John och Yoko måste vara stolta.
Jag hoppas att du får skivan signerad. Hoppas du lyssnar på den också.
- Ska du gå? Vi har ju inte träffat John. - Jag vet.
- Det var kul att ses igen. - Jag tycker att du ska stanna.
- Det vill jag, men jag kan inte. - Men stanna då.
- Nej, jag ärtrött. Jag måste hem. - Lite längre. Jag vet att han kommer.
- En annan gång. - Jag vet att han kommer ut.
- Ledsen, men jag kan inte. - Snälla...
Vänta, sa jag!
Det är över nu.
Det var som om ett sceneri där alla skådespelarna kom och gick.
Jag var enbart en del av scenen. Plåtmannen, som spelade ett Beatlesfan.
Jag spelade autografjägare.
Och under ytan kokade ilskan.
Ingen kunde märka ett jävla dugg av det.
Snart skulle de andra skådespelarna lämna scenen.
De segaste Beatlesgalningarna håller ut till slutet.
Angående mitt beteende...
"Man kan aldrig vara förförsiktig i New York", har jag fått höra.
Jag är verkligen ledsen.
- Det är lugnt. - Tack ska du ha.
Jag vill inte vänta här själv.
Man börjar snacka med nån och så plötslig blir han fientlig.
Jag var bara lite irriterad. Jag har stått här i tre dagar.
Det är kanske alla historier jag hört.
Man vet aldrig vem man pratar med, du vet.
Du böjer skivan. Ingen kommer att stjäla den.
Är du snäll och tänder?
Hej, José. Hur är det? Minns du mig?
Ja, du ärfrån Hawaii. John Lennon, eller hur?
Det är jag, Beatlesfanset.
- Hela den långa vägen igen? - Känner du Paul?
Känner du José, Paul?
Ja, den känner jag. En snubbe som klär ut sig i blåkläder-
- och smyger in i mitt hus och tar bilder. Du borde skämmas.
Här bor privatpersoner.
- Vet du att han tjänar pengar på det? - Nej?
- Vem pröjsar de för? - John, uppenbarligen. Yoko också.
Gilda Radner, Roberta Flack, Laureen Bacall, Paul Simon.
Det är märkligt. När man serfolk förförsta gången-
- även om man vet att man träffat dem tidigare...
John Lennon måste vara den mest kända personen i världen-
- och honom har jag inte sett.
Minns du vad jag sa förra gången?
Jag ska definitivt träffa John Lennon. Jag sa "definitivt".
- Det minns jag. - Nu är jag tillbaka.
Jag flög hela vägen hit. Jag vände inte på stålarna. Jag är redo.
Jag har till och med en ny penna.
- Vad bra. - Har du din bok?
Den är inte bara en bok.
Den är allt.
Jag har inte läst den. Den handlar om en yngling, va?
- Ja, Holden Caulfield. - Vad händer?
Den här unge grabben...
...sticker från skolan. Han rymmer.
Han beger sig ut på en... tredagarsresa... genom Manhattan...
...med avsikt att hitta sig själv.
Men han hittar inget annat än falskhet.
Vad är det som gör den så bra? Hur slutar den?
Det har ingen betydelse.
Han hamnar på mentalsjukhus och...
...han berättar en historia.
Det är så han talartill oss... i tillbakablickar.
Läs den bara.
Ja.
Kommer John ut? Vet du inte det?
Ursäkta mig, sir. Er limousin har inte kommit.
Vad väntar du på? Där är han ju.
Har du en penna?
Tack.
Var det allt du ville?
- Ja, tack. - Är du säker? Var det allt?
- Ja, det var allt... Tack, John. - Ingen orsak.
Det var verkligen han.
Han talade till mig.
Du vet att han inte var verklig.
- Du tog hem storvinsten. - Han daterade den till och med.
Stora stjärnor brukar väl inte skriva datumet?
- Nej, det tror jag inte de gör. - Det här är verkligen unikt.
Nu måste du få den inramad.
- Du fotograferade... - Här är den.
- Tog du på mig och John? Gjorde du det? - Det tror jag att jag gjorde.
Herregud! Jag gör vad som helst för den bilden. Du får...
- Du får 50 dollar för den. - Okej, lugna dig lite.
Kan jag få den ikväll? Jag måste bara få den ikväll.
Jag vet inte. Jag bor i Jersey. Det är ganska långt.
Imorgon, då? Jag möter dig här och ger dig 50 dollar. Det svär jag på.
Ja, okej.
Säg det!
Säg det! Kom igen, nu!
- Ja, imorgon. Jag möter dig här. - Och du får 50 dollarförfotot.
Vänta tills de får se det därhemma.
De kommer inte att tro det.
- Men det måste de. - Jag antar det.
Hej, José. Titta vad jag har här.
Ja, mycket fint. Grattis Fint, va?
- Han grejade det. - Jag visste det, jag visste det.
- Minns du? - Bra för dig.
Fred! Kolla in det här. Snubben kom hela vägen från Hawaii-
- för att få John att signera hans skiva. Kolla in.
Grattis. Det är kanonbra, verkligen.
- Tack för att du stannade. - Vet du när de ärtillbaka?
Ta det lugnt.
De måste komma tillbaka ikväll. Vilken tid tror du?
Svårt att säga. Om de gick för att äta, så är de tillbaka inom en timme.
Om de gick till studion... kan de vara borta hela natten.
De gick nog till studion.
Det är jag rätt säker på. Gratulerar. God natt.
Gå inte än... De kan komma tillbaka närsomhelst.
- Tänk om John glömt nåt. - Tänk om jag måste gå.
Gå inte! De kommer tillbaka innan midnatt.
Jag kommertillbaka imorgon med ditt foto. Okej...? Bra.
Du har en förstklassig autograf av John Lennon. Gå och vila dig nu.
- Lite längre bara, snälla. - Gå hem.
Jag vet att jag gick lite långt förut, men man kan aldrig vara för försiktig.
Du hade rätt.
Ta autografen och gå.
Jag är ursprungligen från Georgia. Jag växte upp utanförAtlanta.
Decatur, Georgia... Jag borde sagt det tidigare. Det var dialekten, va?
Ja, det var det.
Vänta med mig. Vänta en liten stund bara.
Du träffade honom och det skedde inte.
- Nej! - Bara... du och jag.
Jag kan fota den här gången.
Om du har en kamera så kan du inte skjuta honom.
Han måste stanna. Få honom att stanna.
Om du tar bilder så kan du inte dra vapnet.
Jag tar en bild på dig och John. En sån bild har du nog inte.
- Nej, det har jag inte. God natt! - De kommer innan midnatt.
Jag vet det! Jag vet att de gör det!
Om du aldrig träffar honom igen, då?
Tänk om han reser till Spanien!
Tänk om nåt händer honom.
Jag kan se det framför mig. Du sitter i soffan och vet att det nästan skedde.
Du vet att du kunde ha gjort det.
Nej, gör det. Gör det, din lögnare.
Han är min.
Jag kan bestämma mig för att gå. Jag tar en taxi härifrån. Kom igen!
Gör det inte. Det är inte därför vi är här.
Han signerade skivan. Han var snäll. Han skrev till och med datumet.
Jag vill döda honom. Han är min.
Hjälp mig, Satan. Ge mig styrkan.
Det är bäst att göra det. Du måste. Du måste.
Jag vill. Gode Gud, nej. Gode Gud nej.
Nolla! Du är en nolla! Han var inte falsk.
Ta en taxi nu. Ta en taxi och åk hem.
Du har din autograf. Rama in den och sätt den på väggen!
Lyssna inte på dem.
Borta bra, men hemma bäst. Res hem nu!
"De falska måste dö", säger räddaren i nöden.
Jag gör det.
Om du ger mig möjligheten...
...så gör jag det.
Ja.
Tack, George.
Mr Lennon.
Det är allt jag har att säga om det.
Vi har gripit Mark David Chapman för mordet på John Lennon.
En legends oväntade och chockartade död sörjdes av massor.
Det tragiska mordet på John Lennon skapade en ofattbar sorg...
...bland fölk i alla åldrar.
Mark Chapman, som tagit på sig mordet, harförts till Bellevue-sjukhuset.
Han sätts under noggrann övervakning, då han tidigare försökt begå självmord.
Jag kan berätta om hur de...
...tog med mig till polisstationen och visade upp mig för media.
Och hur de satte mig på detta gudsförgätna ställe.
Det blir riktigt vansinnigt ett tag, men... det intresserar mig inte längre.
Det är inte viktigt.
För mig symboliserade John Lennon kärlek och fred.
Jag ser honom som en konstnärfrån min generation.
Jag förstår inte varför han mördades.
De frågar mig hela tiden...
...om jag verkligen tror att jag är "räddaren i nöden".
Vilken idiotisk fråga.
Den är dum. Jag svär vid Gud på det.
Det spelar ingen roll vad andra säger. Jag vet att...
...att styckena och meningarna i boken flöt igenom min hjärna och mitt blod...
...och flöt in i mina tankar, mina handlingar...
Hela mitt väsen andades mellan sidorna i boken.
Jag var där i tre dagar.
Det var en måndag... ganska nära jul...
...i New York City.
Nu är jag här.
Jag sitter här... och talar till dig.
I flera år vacklade John Lennons mördare-
- mellan föreställningen om att han var Holden Caulfield förkroppsligad-
- och en nyvunnen kristen tro.
År 2001 kunde han ansöka om nåd.
År 2006 hade han ansökt fyra gånger och nekats varje gång.